Szokalopulosz Georgis

VÍZKERESZTSÉG

fordulópont az életünkben

Kereskedelmi forgalomba nem hozható!

Szólj 1 Szót! Alapítvány

Cegléd, 2025

Szokalopulosz Georgis

VÍZKERESZTSÉG

fordulópont az életünkben

Szerkesztette: Szokalopulosz Patricia

A bibliai idézetek a Magyar Bibliatársulat újfordítású Bibliájából (RÚF

2014) származnak, ha ettől eltértünk, azt jeleztük.

Copyright © Minden jog fenntartva!

A kiadvány bármely részének bármilyen formában, bármilyen elektronikus vagy

mechanikus eszközzel történő sokszorosítása vagy továbbadása, ideértve fénymásoló,

adatrögzítő berendezés, vagy más jellegű adattároló és adatbeolvasó eszközök

használatával tilos!

Kereskedelmi forgalomba nem hozható!

Szólj 1 Szót! Alapítvány

Adószám: 19399164-1-13

Bankszámlaszám: 11742025 – 24444253 (OTP Bank)

Cegléd, 2025

Tartalomjegyzék

BEVEZETÉS 4.o.

I. Rész: AMIKOR A VÍZ KAPUT NYÍT 5.o. 1. Amikor a víz kaput nyit 6.o. 2. A vér ereje a mi életünkben 10.o. 3. Családba csatlakoztatva 15.o.

II. Rész: A VÍZKERESZTSÉG ÁLDÁSAI 17.o. 1. A régi ember hullámsírja 18.o. 2. Az élet ereje a Szellem által 20.o. 3. Megigazulva – tiszta lelkiismerettel 22.o. 4. A Fiúban való szabadság 24.o. 5. A Szellem által vezetve 26.o. 6. A szövetség jele 28.o.

7. A feltámadás reménysége 29.o. 8. A kegyelemben való járás 31.o. 9. Új identitás Krisztusban 33.o. 10. Győzelem a kísértések felett 35.o. 11. Élet a gyülekezet közösségében 36.o. 12. Hűség a szövetségben 38.o. 13. Élet a reménységben 40.o.

BEFEJEZÉS és IMA 43.o.

Ez a kis füzet a vízkeresztségről szól. Lehet, hogy most készülsz megkeresztelkedni, lehet, hogy már évekkel ezelőtt merültél alá a vízben, vagy talán még csak gondolkodsz azon, mit jelent mindez. Bárhol is tartasz a hitben, szeretném, ha tudnád: a vízkeresztség nem egy vallásos szokás, hanem egy olyan isteni cselekedet, amely kézzelfoghatóan új irányt ad az életednek.

Amikor a víz alá merülünk, az a régi életünk lezárását jelenti. Amikor pedig feljövünk onnan, az egy új élet kezdetét, amit Isten kegyelemből ajándékoz nekünk. Ez egy olyan döntés, amely örökre megmarad, mert Jézus a saját életével tette érvényessé.

Ebben a füzetben szeretnélek egyszerűen és érthetően végigvezetni azon, hogy mit is jelent a vízkeresztség. Nem csak az újonnan megtérőknek szól ez az üzenet, hanem mindenkinek, aki szeretné újra felfedezni, milyen erő van abban a döntésben, amelyet egyszer már meghozott. A vízkeresztség nem a múlt emléke, hanem a jelen valósága: ma is megtart bennünket!

1. RÉSZ

AMIKOR

A VÍZ

KAPUT NYÍT

1. Amikor a víz kaput nyit

A vízkeresztség nem egy vallásos hagyomány, nem csupán egy szertartás a gyülekezet életében. Sokkal többről van szó: a vízkeresztség egy kapu, amin keresztül belépünk az új életbe, amelyet Jézus Krisztus készített számunkra.

Amikor Jézus maga is megkeresztelkedett, Keresztelő János először tiltakozott ez ellen. Ő tisztában volt vele, hogy a bűntelen Jézusnak nincs szüksége bűnbocsánatra. De Jézus így felelt: „Engedj most, mert így illik nekünk betöltenünk minden igazságot.” (Mt 3:15) Ez azt jelenti, hogy Jézus nem önmaga miatt keresztelkedett meg, hanem értünk. Ő azonosult velünk bűnös emberekkel és ezzel felemelte a vízkeresztség jelentőségét: kimozdította az időből, a mulandóságból és örök érvényű cselekedetté tette.

Ezért a keresztség nemcsak azoknak szól, akik most készülnek bemerítkezni, hanem nekünk is, akik már évekkel, vagy akár évtizedekkel ezelőtt merültünk alá. Mert amit akkor átéltünk, az ma is élő valóság. Néha csak le kell porolni az emlékeket és újra tudatosítani magunkban, hogy mi történt velünk ott a vízben. És amikor ezt megtesszük, látni fogjuk, hogy a keresztség ereje ma is működik az életünkben.

Péter apostol a következőképpen ír erről: „Mert Krisztus is szenvedett egyszer a bűnökért, az Igaz a nem igazakért, hogy Istenhez vezessen minket. Test szerint megölték ugyan, de Szellem szerint megelevenítették. Így ment el a börtönben levő lelkekhez is, és prédikált azoknak… Amely bárka által kevés, szám szerint nyolc lélek MENEKÜLT MEG a VÍZEN ÁT. MOST pedig TITEKET IS MEGMENT ENNEK KÉPMÁSA, A KERESZTSÉG, amely nem a test szennyének lemosása, hanem könyörgés Istenhez jó lelkiismeretért a feltámadt Jézus Krisztus által, aki miután felment a mennybe, Isten jobbján van, és alávettettek neki angyalok, hatalmasságok és erők.” (1Pét 3:18–22)

Péter világosan kimondja: a keresztség több, mint egy külső jel. Ez nem mosakodás, hanem egy új kapcsolat kezdete Istennel. Olyan, mintha megkötnénk egy szövetséget: innentől kezdve tudatosan Istenhez tartozunk. És bár a bemerítkezésünk ideje már régen lehetett, ennek az ereje és üzenete most is megtart bennünket.

A víz kapuja az új élethez

A vízkeresztség egy döntés pecsétje. Nem az számít benne, hogy milyen medencében keresztelkedünk meg vagy hány ember van jelen, hanem az, hogy mi történik bennünk. Amikor alámerülünk az olyan, mintha belépnénk egy kapun. A régi életünk mögöttünk marad és átlépünk abba az új valóságba, amit Jézus Krisztus készített számunkra.

Péter apostol azt mondja:

„Most pedig titeket is megment ennek képmása, a keresztség, amely nem a test szennyének lemosása, hanem könyörgés Istenhez jó lelkiismeretért a feltámadt Jézus Krisztus által.” (1Pét 3:21)

Ez a vers nagyon fontos. A vízkeresztség nem arról szól, hogy külsőleg tisztábbak legyünk. Hanem arról, hogy belül új kapcsolatba kerülünk Istennel. Tiszta lelkiismerettel állhatunk meg előtte, mert Jézus feltámadása által új életet kaptunk.

Ezért olyan erős a vízkeresztség üzenete: megnyitja előttünk az utat a szabadságra. A szabadulás nem csak egy múltbeli élmény, hanem folyamatosan hat az életünkre. Péter azt írja a hívőknek, hogy „most is megtart” a keresztség, vagyis, bár ezek a hívők már régen bemerítkeztek, a döntésük ma is élő erő. A keresztség olyan, mint egy pecsét az életünkön: minden nap emlékeztet arra, hogy Jézushoz tartozunk és Ő megtart bennünket.

Sokan úgy gondolják, hogy a keresztségről való tanítás csak az újonnan megtérőknek fontos, pedig mindannyiunknak újra és újra szüksége van arra, hogy visszaemlékezzünk rá, mit jelentett, amikor alámerültünk. Az a nap egy új élet kezdete volt, amely ma is működik.

Ha most készülsz megkeresztelkedni, tudd, hogy nem egy szokást követsz, hanem egy kapun lépsz át. Ha pedig már régóta bemerítkeztél, akkor emlékezz rá, hogy az a kapu még mindig nyitva áll előtted. A keresztség folyamatosan emlékeztet arra, hogy Isten szeretete és kegyelme tart meg téged ma is.

2. A vér ereje a mi életünkben

A keresztség titka nem érthető meg anélkül, hogy megértenénk, mit tett Jézus a kereszten, mert a vízbe való alámerülés és az onnan való kijövetel csak azért jelent újjászületést, mert Jézus vére kiontatott értünk. A vér az, ami lezárta a múltat és megnyitotta az utat Istenhez.

Pál apostol így ír erről:

„Isten azonban a maga szeretetét mutatta meg irántunk, mert Krisztus már akkor meghalt értünk, amikor még bűnösök voltunk. Ha tehát már most megigazított minket az ő vére által, még inkább meg fog menteni minket a haragtól. Mert ha akkor, mikor ellenségei voltunk, megbékéltettünk Istennel Fia halála által, akkor, miután megbékéltettünk, még inkább üdvözíteni fog élete által.” (Róm 5:8–10)

Ez egy csodálatos kijelentés: Isten már akkor szeretett, amikor még bűnben éltünk. Nem várta meg, amíg rendbe szedjük magunkat vagy megváltozunk. Jézus vére már akkor kiontatott értünk, amikor még semmit nem tudtunk adni Neki. Ez a vér nemcsak eltörölte a bűneinket, hanem kiengesztelte az Atyát.

Sokan úgy érzik, hogy Isten haragszik rájuk, vagy folyton számontartja a hibáikat. Az Ige világosan mondja: Jézus vére miatt nem vagyunk többé a harag gyermekei. A keresztség pecsétként emlékeztet minket erre. Ahogy az ószövetségi Izraelben a bárány vére megvédte a házakat az ítélettől, úgy Jézus vére is megvéd minket ma, ha Isten ránk néz, a vért látja és emiatt békessége van velünk.

Ezért a vízkeresztségben azt valljuk meg: „A vér alatt vagyok.” Ez azt jelenti, hogy nem a múlt határoz meg többé, nem a hibáim irányítanak, hanem Jézus áldozata áll köztem és Isten között. A Vér eltörölte a válaszfalat és megnyitotta az utat, hogy bátran mehessünk az Atya Istenhez.

Amikor kijössz a vízből, ne felejtsd el, hogy Isten nem a bűnös énedet látja, hanem Jézus igazságát rajtad. Ha az ördög vádlással jön, bátran mondhatod: „Nincs jogod hozzám, mert Jézus vére az enyém. A régi életem meghalt, új ember vagyok Krisztusban.”

Ez az üzenet minden napra szól. Nem kell félned a jövőtől, mert Jézus vére ma is ugyanazzal az erővel szól, mint azon a napon, amikor meghalt érted. A keresztségben ezt vallottad meg és ezt a valóságot hordozod tovább: békességed van Istennel, mert Jézus vére kiengesztelt Ővele.

Az Atya kezében

Amikor Jézus vére megtisztított minket, nem csak a múlt bűneit törölte el, hanem biztonságba is helyezett. Isten kezébe kerültünk és onnan senki nem ragadhat ki bennünket. Ez a vízkeresztség üzenetének egyik legszebb része: nem sodródunk többé bizonytalanságban, hanem az Atya megtartó kezében élhetünk.

Jézus ezt így mondta:

„Én örök életet adok nekik, és nem vesznek el soha, mert senki sem ragadhatja ki őket az én kezemből. Az én Atyám, aki nekem adta őket, mindennél nagyobb, és senki sem ragadhatja ki őket az Atya kezéből.” (Jn 10:28–29)

Milyen bátorító ez! Nem azt mondja, hogy mi tudjuk magunkat megtartani, hanem hogy Ő tart meg minket. Sokszor érezhetjük gyengének magunkat, bizonytalannak, vagy akár elbukhatunk, de az Atya hűsége nem inog meg. Az Ő keze erősebb minden körülménynél, minden ellenségnél,

és minden mi gyengeségünknél.

A keresztség egy helycseréről is szól. Amikor bemerítkeztél, a régi életed, amely állandóan az ördög markában volt, ott maradt a víz alatt. Amikor kijöttél, már nem a saját erődben állsz, hanem az Atya kezében és ez a kéz nem enged el! Az ördög sokszor próbál megfélemlíteni, emlékeztetni akar a múltadra, a bűneidre és a hibáidra, vagy azt suttogja, hogy Isten még mindig haragszik rád. Azonban amikor emlékezteted magad arra, hogy Jézus vére rajtad van és az Atya keze tart téged, akkor bátran mondhatod: „Ördög, nincs jogod hozzám, mert az életem az Atya kezében van.”

Ézsaiás próféta így ír erről:

„Íme, tenyerembe véstelek, szüntelen előttem van falaid képe.” (Ézs 49:16)

Ez azt jelenti, hogy Isten soha nem felejt el téged, Ő kezén hordoz és a szíve közepén tart számon!

Ezért a keresztség nemcsak egy döntés, hanem egy biztonság is. Egy pecsét arra, hogy Isten vállalt téged és nem enged el. Bármi történjen is, az Atya hűsége megtart és végig visz azon az úton, amelyet kijelölt számodra.

3. Családba csatlakoztatva

A keresztség egyik legnagyobb ajándéka az, hogy nem maradunk többé kívülállók. Isten családjába kerülünk és innentől kezdve az Ő népéhez tartozunk. Nem csak egy vallás követői vagyunk, hanem valódi kapcsolatban állunk Istennel és testvérekké válunk mindazokkal, akik szintén Jézushoz tartoznak. Az Péter apostol így fogalmazza meg: „Krisztus is szenvedett egyszer a bűnökért, az igaz a nem igazakért, hogy ISTENHEZ VEZESSEN MINKET.” (1Pét 3:18) A keresztség pontosan ezt fejezi ki: Jézus odavezetett minket Istenhez. Nem maradtunk többé távol, nem vagyunk kívül, hanem odacsatlakoztunk az Atyához.

Ez olyan, mintha eddig egy áram nélküli készülék lettünk volna. A vízkeresztségben bedugjuk a csatlakozót a forráshoz és elkezd áramlani az élet. Isten Szelleme elkezd működni bennünk és összekapcsol minket nemcsak Vele, hanem egymással is.

Ezért a keresztség nem egy magányos dolog. Nem csak rólad szól, hanem arról is, hogy belépsz Isten családjába. Amikor kijössz a vízből, nemcsak új ember vagy Krisztusban, hanem testvér is a Gyülekezetben. Istennek mindig is az volt a terve, hogy népet formáljon magának, közösséget, amelyben egymást támogatjuk és együtt dicsérjük Őt.

Talán előfordult már veled, hogy úgy érezted: egyedül vagy, vagy nem tartozol sehová. A keresztség azonban örökre megváltoztatja ezt. Attól a naptól kezdve tudhatod, hogy Istenhez tartozol és az Ő családjában van a helyed. És ha emberek néha el is feledkeznek rólad, Isten soha nem felejt el. Ahogy az Írás mondja: „Íme, tenyerembe véstelek.” (Ézs 49:16)

Ez a csatlakozás nem ideiglenes, hanem örök. Az Atya nem fog lekapcsolni téged magáról és az Ő családjából sem zár ki. A keresztség pecsét arra, hogy valóban az Övé vagy és az Övé is maradsz.

2. RÉSZ

A VÍZKERESZTSÉG

ÁLDÁSAI

1. A régi ember hullámsírja

„Vagy nem tudjátok, hogy mi, akik Krisztus Jézusba kereszteltettünk, az Ő HALÁLÁBA KERESZTELTETTÜNK? A keresztség által ugyanis ELTEMETTETTÜNK VELE A HALÁLBA, hogy amiképpen Krisztus feltámadt a halálból az Atya dicsősége által, úgy MI IS ÚJ ÉLETBEN JÁRJUNK. Ha ugyanis EGGYÉ LETTÜNK VELE halálának hasonlóságában, még inkább eggyé leszünk vele feltámadásának hasonlóságában is.” (Róm 6:3–5)

A vízkeresztség nem egyszerű mosakodás, nem egy szép szertartás, hanem valóságos szellemi esemény. Amikor valaki a víz alá merül, az olyan, mintha sírba tenné a régi életét. A múlt bűnei, terhei, minden, ami a régi emberhez tartozott, ott marad a víz alatt.

Ezért nevezi a Biblia ezt „hullámsírnak”, mert a régi természetünk meghal, hogy helyet adjon az újnak. Amikor pedig feljövünk a vízből, az a feltámadás jelképe. Krisztus életéből kapunk részt. Nem csak egy kicsit jobb emberként folytatjuk, hanem TELJESEN ÚJ ÉLETET KAPTUNK. Ez az új élet nem a mi erőfeszítéseinkből születik, hanem abból, hogy Jézus vére megtisztított minket és az Ő Szent Szelleme bennünk vett lakozást.

Ezért nem kell félned többé Isten haragjától. A keresztség emlékeztet arra, hogy Jézus már kifizette a bűneid árát. A múltad többé nem uralkodhat rajtad. Ha az ördög megpróbál vádlással jönni, elég annyit mondanod: „Jézus vére tisztára mosott, a régi életem meghalt, új ember vagyok Krisztusban.”

A vízkeresztségben egyben az istenfiúságod is megerősítést kap. Ahogy a tékozló fiút az atya ruhával, gyűrűvel és saruval fogadta, úgy öltöztet fel téged is Isten. A ruha azt jelenti, hogy tiszta és igaz vagy Őelőtte. A gyűrű azt mutatja, hogy az Ő családjához tartozol és hatalmat adott neked. A saru pedig azt, hogy békességben járhatsz Vele minden nap.

Ez az új élet nem magától marad meg bennünk, hanem úgy, hogy tudatosan kapcsolódunk Istenhez. Az Ige olvasása, az ima és a közösség mind segítenek abban, hogy az új emberünk erősödjön és a régi többé ne térjen vissza.

Ezért a keresztség mindig emlékeztet minket arra hogy a régi életünk el van temetve és Krisztusban egy új, tiszta, szabad élet kezdődött el számunkra.

2. Az élet ereje a Szellem által

A vízkeresztség nem csupán arról szól, hogy lezárjuk a múltunkat, hanem arról is, hogy új élet kezdődik bennünk. Ez az új élet nem a saját erőfeszítéseinkből fakad, hanem a Szent Szellem munkájából. Ő az, Aki megelevenít, Aki életet lehel belénk és Aki megtölti a mindennapjainkat Isten erejével.

Pál apostol azt írja:

„Ő tett alkalmassá minket arra, hogy az új szövetség szolgái legyünk, nem a betűé, hanem a Szellemé, mert a betű megöl, a Szellem pedig megelevenít.” (2Kor 3:6)

Ez azt jelenti, hogy önmagában a törvény, a szabályok és az emberi erőlködés nem tud igazi változást hozni. Csak a Szent Szellem képes arra, hogy belülről újjáformáljon. Ő az, Aki életet ad a gondolatainknak, az érzéseinknek és a testünknek is.

Amikor Jézus a tanítványokra lehelt, ezt mondta: „Vegyetek Szent Szellemet!” (Jn 20:22) Ettől kezdve új élet áradt beléjük. Ez történik velünk is, amikor a vízkeresztségben átadjuk magunkat Istennek. A Szent Szellem nem kívülről figyel bennünket, hanem bennünk lakik és folyamatosan megelevenít.

Ezért mondja az Írás: „mert az élet Szellem törvénye megszabadított téged Krisztus Jézusban a bűn és a halál törvényétől.” (Róm 8:2) A keresztség után nem kell többé a bűn rabságában élned. A Szent Szellem belülről ad erőt ahhoz, hogy másképp gondolkodj, másképp érezz és másképp élj. Ő az, Aki felemel, amikor a bűn és a halál törvénye lehúzna.

Ezért olyan fontos, hogy ne csak emlék legyen számunkra a bemerítkezés, hanem mindennap újra és újra engedjük, hogy a Szellem megelevenítsen. Ő az, Aki vidámságot ad, amikor szomorú vagy. Ő ad békességet, amikor a világ tele van feszültséggel. Ő ad erőt, amikor gyengének érzed magad.

A keresztségben a régi emberünk meghalt, de az új ember életét nem mi tartjuk fenn. Ez az élet az Isten kegyelmi ajándéka, és ahogy engedjük, hogy Isten Szelleme vezessen, úgy tapasztaljuk meg egyre inkább, hogy valóban új teremtések lettünk Krisztusban.

3. Megigazulva – tiszta lelkiismerettel

A vízkeresztség egyik legfontosabb üzenete az, hogy Jézus vére által megigazultunk. Ez nem azt jelenti, hogy soha többé nem vétkezünk, vagy nem hibázunk, hanem azt, hogy Isten szemében igaznak számítunk. Ez a megigazulás nem a mi erőfeszítésünkön alapul, hanem azon, amit Jézus tett a kereszten.

Az Írás ezt mondja:

„Most tehát, hogy megigazultunk hit által, békességünk van Istennel a mi Urunk, Jézus Krisztus által.” (Róm 5:1)

Ez a békesség nem csak érzés, hanem valóság. Már nincs semmi, ami elválaszthatna bennünket Istentől, mert Jézus tökéletesen kiengesztelte az Atyát mi helyettünk, amire mi sohasem lehettünk volna képesek.

Péter apostol szavai szerint a keresztség „nem a test szennyének lemosása, hanem könyörgés Istenhez jó lelkiismeretért a feltámadt Jézus Krisztus által.” (1Pét 3:21) Amikor alámerülünk, azt valljuk meg, hogy tiszta lelkiismerettel akarunk élni Isten előtt. Nem tökéletességről van szó, hanem arról, hogy többé nincs bennünk vádlás, mert Jézus vére megtisztított.

Sokan élnek úgy, hogy folyamatosan vádolják önmagukat: „Elrontottam, nem vagyok elég jó, Isten biztosan haragszik rám.” A keresztség azonban arról szól, hogy mindez a múlté. A vádlás helyét a megigazulás bizonyossága veszi át. Isten már nem a vétkeinket és hibáinkat nézi, hanem Jézus Krisztus igazságát látja rajtunk.

Ezért van az, hogy tiszta lelkiismerettel állhatunk meg előtte. Nem kell rejtegetnünk magunkat, nem kell félnünk, hogy elutasít, mert Jézus vére végleg eltörölte a bűneinket. Ez a tiszta lelkiismeret felszabadít arra, hogy szabadon imádkozzunk, örömmel dicsérjük Őt és bátran éljünk az Ő jelenlétében.

A keresztség pecsét arra, hogy megigazultunk és ez a valóság minden napra szól. Amikor a múlt emlékei vissza akarnak húzni, emlékeztesd magad: „A régi ember meghalt, és most tiszta lelkiismerettel járhatok Isten előtt, mert Jézus igazsága az én ruhám”.

4. A Fiúban való szabadság

A vízkeresztség egyik legnagyobb üzenete az, hogy szabadok lettünk. Szabadok a bűntől, szabadok a kárhoztatástól, szabadok az ördög minden vádjától. Ez a szabadság nem azt jelenti, hogy soha többé nem kell küzdenünk, hanem azt, hogy többé nem vagyunk rabszolgák. A Fiú megszabadított és ez valódi szabadságot jelent.

Jézus így fogalmazott: „Ha tehát a Fiú megszabadít titeket, valóban szabadok lesztek.” (Jn 8:36) Ez a mondat ma is érvényes minden hívőre. Aki Krisztusban van, az nem élhet többé a bűn rabságában. Bár a kísértések és próbák nem tűnnek el, mégis – akár hisszük, akár nem - van erőnk nemet mondani, mert a Fiú szabadsága bennünk munkálkodik.

A keresztség pillanatában megtört valami: a bűn hatalma elveszítette fölöttünk az uralmat. Amikor alámerültünk, a régi természetünket eltemettük. Amikor feljöttünk a vízből, új élet kezdődött bennünk.

Ezért mondja az Írás:

„Nincsen azért most már semmiféle kárhoztató ítélet azok ellen, akik Krisztus Jézusban vannak.” (Róm 8:1)

Micsoda megkönnyebbülés ez! Nem kell többé bűntudatban és félelemben élnünk. Nem kell azon gondolkodnunk, vajon Isten haragszik-e ránk, vagy vajon elég jók vagyunk-e. A keresztségben megvallottuk, hogy Jézus áldozata elég. Az Ő igazsága a miénk és emiatt szabadok vagyunk.

Ez a szabadság nem arra való, hogy visszaéljünk vele, hanem arra, hogy új életet éljünk Isten dicsőségére. Szabadok vagyunk arra, hogy szeressünk, hogy megbocsássunk, hogy szolgáljunk és hogy örömben járjunk. A Fiúban való szabadság nem öncélú, hanem arra vezet, hogy teljes életet éljünk Krisztusban.

Ezért amikor visszagondolsz a vízkeresztségedre, emlékezz: ez volt az a pillanat, amikor a láncok lehulltak rólad. A régi bilincsek ott maradtak a víz alatt és te szabad emberként jöttél fel. Ez a szabadság ma is a tiéd, mert Jézus Krisztus örökre megszabadított.

5. A Szellem által vezetve

A vízkeresztség nemcsak új életet ad, hanem új irányt is. Amikor újjászületünk, már nem a régi természetünk diktálja, merre menjünk, hanem a Szent Szellem kezd el vezetni bennünket. Ő az, aki nap mint nap megmutatja az utat és erőt ad ahhoz, hogy azon járjunk.

Pál apostol ezt így fogalmazza meg:

„Akiket pedig Isten Szelleme vezérel, azok Isten fiai.” (Róm 8:14)

Ez azt jelenti, hogy a keresztség után nem vagyunk magunkra hagyva. A Szent Szellem bennünk lakik és Ő vezet. Ez a vezetés nem mindig látványos, sokszor egyszerű belső biztatás, békesség vagy figyelmeztetés formájában érkezik. De mindig ott van és ha figyelünk rá, akkor egyre világosabban felismerjük a hangját.

Ez hatalmas különbséget jelent az életünkben. A régi ember ösztönösen a bűn felé hajlik, de az új emberben ott van a Szent Szellem, aki egyre inkább Krisztus felé vonz.

Ezért írja Pál: „A Szellem törekvése élet és békesség.” (Róm 8:6) Amikor engedjük, hogy a Szellem vezessen, békességet és szabadságot tapasztalunk.

Sokan félnek attól, hogy nem hallják Isten hangját. De a Biblia azt mondja, hogy Jézus juhai hallják az Ő hangját. (Jn 10:27) Ha Hozzá tartozol, biztos lehetsz benne, hogy meg tudod különböztetni az Ő vezetését. A vízkeresztségben pecsétet kaptál arra, hogy Isten gyermeke vagy és a gyermekeit mindig vezeti az Ő Szelleme.

A Szellem vezetése nemcsak a nagy döntésekben segít, hanem a mindennapok apró dolgaiban is. Megtanít szeretni, megbocsátani, helyesen szólni és hallgatni. Ő emlékeztet Isten ígéreteire, amikor elcsüggedsz és Ő bátorít, amikor félsz.

Ezért a keresztség után ne csak arra emlékezz, hogy új életet kaptál, hanem arra is, hogy van Valaki, Aki minden nap vezetni akar. Nem vagy többé céltalan, mert a Szent Szellem benned lakik és Ő soha nem hagy magadra.

6. A szövetség jele

A keresztség nemcsak egy döntés, hanem egy szövetség jele is. Isten mindig szövetségkötő Isten volt. Az Ószövetségben Noéval, Ábrahámmal, Izráellel kötött szövetséget és

mindegyiknek volt látható jele: a szivárvány, a körülmetélés, a páskabárány vére. Az Újszövetségben pedig a vízkeresztség az egyik jele annak, hogy Istenhez tartozunk.

Péter apostol azt írja, hogy a keresztség „nem a test szennyének lemosása, hanem Istenhez folyamodó tiszta lelkiismeret.” (1Pét 3:21) Ez a tiszta lelkiismeret azt jelenti, hogy tudatosan szövetséget kötöttünk Istennel. Nem csak egy szokást követtünk, hanem életre szóló döntést hoztunk: „Mostantól Hozzád tartozom, Uram.”

A szövetség lényege mindig az volt, hogy két fél egymásnak adja magát. Isten a Fiában már odaadta magát nekünk, amikor Jézus meghalt a kereszten. A keresztségben pedig mi adjuk oda magunkat Neki: a régi életünket a víz alá tesszük és új emberként kelünk fel, aki Istenért él.

Ezért amikor visszaemlékezel a vízkeresztségedre, lásd meg benne a szövetséget. Ő örökre magához kötött téged és te is megvallottad, hogy örökre az Övé akarsz maradni.

A keresztség tehát nem csak egy nap eseménye volt, hanem egy szövetség kezdete, amely egész életünkön át tart és az örökkévalóságba vezet.

7. A feltámadás reménysége

A vízkeresztség nemcsak a múltról szól, hanem a jövőről is. Amikor alámerültünk a vízben, a régi életünket ott hagytuk. Amikor feljöttünk, az az új élet kezdete volt. Azonban ez az új élet nem áll meg itt a földön. A vízkeresztség egyben ígéret is: ahogy Krisztus feltámadt, úgy mi is feltámadunk majd.

Pál apostol így ír erről:

„Ha pedig meghaltunk Krisztussal, hisszük, hogy vele együtt élni is fogunk.” (Róm 6:8)

A keresztség tehát nemcsak emlék, hanem előre mutatás. Egy napon, amikor Jézus visszajön, a halál nem tarthat vissza minket. Ahogyan Ő feltámadt a sírból, úgy mi is feltámadunk az Ő ereje által.

Ez a reménység ad erőt a mindennapokhoz. Amikor nehézségeken megyünk keresztül, amikor próbák érnek, emlékeztethetjük magunkat: ez nem a vég. A vízkeresztségben nemcsak azt vallottuk meg, hogy meghalt a régi ember, hanem azt is, hogy a jövőnk biztos Krisztusban.

Jézus maga mondta: „Én vagyok a feltámadás és az élet, aki hisz énbennem, ha meghal is, él.” (Jn 11:25) Ez az ígéret a miénk. A keresztség egy pecsét arra, hogy mind ez igaz. Mert ahogy a vízből kijöttünk, az a feltámadás előképe volt.

Ezért a hívő ember számára a halál nem félelmetes végállomás, hanem átjáró az örök életbe. A keresztségben azt vallottuk meg, hogy Krisztussal együtt meghaltunk és Krisztussal együtt élni fogunk örökké.

Ez a reménység teszi erőssé a szívünket. Nem kell félnünk a jövőtől, mert tudjuk, hogy az Jézus kezében van. Ahogy a keresztségben átéltük az új élet kezdetét, úgy egy napon a feltámadásban is át fogjuk élni a teljességet, amit Isten készített nekünk.

8. A kegyelemben való járás

A keresztség emlékeztet minket arra, hogy minden, amink van, Isten kegyelméből van. Ő nem a saját érdemeinkért fogadott el bennünket, hanem azért, mert Jézus meghalt értünk és feltámadt a mi megigazulásunkért. Ezért az új életünk alapja nem a teljesítményünk, hanem a kegyelem. „Hiszen kegyelemből van üdvösségetek hit által, és ez nem tőletek van: Isten ajándéka; nem cselekedetekért, hogy senki se dicsekedjék.” (Ef 2:8–9)

Ez az alapigazság a keresztségben is megjelenik. Nem mi tisztítottuk meg magunkat, hanem Isten tisztított meg bennünket Jézus vére által. Nem mi szereztük meg az új életet, hanem ajándékba kaptuk.

A kegyelemben való járás azt jelenti, hogy minden nap emlékeztetjük magunkat, hogy nem kell kiérdemelnünk Isten szeretetét. Nem azért szeret, mert jók vagyunk, hanem azért, mert Ő jó! Ez felszabadít a teljesítménykényszer alól és békességet ad a szívünknek.

Ez nem azt jelenti, hogy nem számít, hogyan élünk. Éppen ellenkezőleg: a kegyelem ad erőt arra, hogy Istennek tetsző életet éljünk.

Pál apostol azt írja:

„Mert megjelent Isten üdvözítő kegyelme minden embernek, és arra nevel minket, hogy megtagadva a hitetlenséget és a világi kívánságokat, józanul, igazságosan és kegyesen éljünk e világban.” (Tit 2:11-12)

A keresztségben ezt vallottuk meg: többé nem a saját erőnkből akarunk élni, hanem Isten kegyelméből. Ez a kegyelem nemcsak elindította az új életünket, hanem végig is kísér rajta. Ahogy Pál mondta: „De Isten kegyelméből vagyok, ami vagyok, és hozzám való kegyelme nem lett hiábavaló...” (1Kor 15:10)

Ezért ne hagyd, hogy a bűntudat vagy a teljesítménykényszer uralja az életed. Emlékezz, hogy a keresztségben új életet kaptál és ez az élet a kegyelem ajándéka. A kegyelemben való járás azt jelenti, hogy minden nap ebből az ajándékból élsz, hálás szívvel, örömben és szabadságban.

9. Új identitás Krisztusban

A vízkeresztség egyik legmélyebb üzenete az, hogy új identitást kaptunk. Már nem a múltunk, nem a vétkeink, nem a hibáink és nem a gyengeségeink határoznak meg bennünket, hanem az, amit Isten mond rólunk Krisztusban. Ez az új identitás felszabadít arra, hogy valóban Isten gyermekeiként éljünk.

„Ezért ha valaki Krisztusban van, új teremtés az: a régi elmúlt, és íme: új jött létre.” (2Kor 5:17)

Ez azt jelenti, hogy nem csak egy kicsit jobb emberré váltunk, mint akik voltunk, hanem teljesen újjá lettünk. A keresztségben megvallottuk: a régi emberünk meghalt és új emberként állunk Isten előtt. Ez az új identitás azt jelenti, hogy Isten fiainak neveztetünk.

„Nézzétek, milyen nagy szeretetet adott nekünk az Atya: Isten gyermekeinek neveznek minket, és azok is vagyunk.” (1Jn 3:1)

Nem csak névleg, hanem valóságosan az Ő gyermekei lettünk. Ez minden bizonytalanságunkat eloszlatja, mert tudhatjuk: az Atya szeretete biztos alap az életünkben.

Ezért, ha újra kísért a múlt emléke, vagy az ördög vádlásai, emlékezz: már nem az vagy, aki régen voltál. Az új identitásod Krisztusban van. A keresztség pecsét erre az igazságra. Isten gyermeke vagy és senki nem veheti el tőled ezt a nevet.

10. Győzelem a kísértések felett

A kísértések vízkeresztség után sem szűnnek meg. Az ördög továbbra is próbálja elbizonytalanítani, megtörni vagy elcsábítani az embert. A különbség azonban az, hogy többé nem vagyunk tehetetlenek vele szemben. Krisztusban győztesek vagyunk és a keresztség erre is emlékeztet: van erőnk nemet mondani a bűnre.

„A bűn többé nem fog uralkodni rajtatok, mert nem a törvény, hanem a kegyelem uralma alatt éltek.” (Róm 6:14)

Ez azt jelenti, hogy a bűn már nem parancsolhat nekünk. Régen rabszolgái voltunk, de a vízkeresztségben megtört a lánc és most szabad emberekként élhetünk.

Jézus is átélte a kísértést, de soha nem bukott el. Ő mutatta meg, hogy a Szent Szellem erejével lehetséges győzni. Amikor a pusztában az ördög próbálta megkísérteni, Jézus mindig az Igével válaszolt. Ez számunkra is példa, hogy nem a saját erőnkből, hanem Isten Beszédével és a Szellem erejével tudunk ellenállni.

A vízkeresztségben azt vallottuk meg, hogy Krisztushoz tartozunk és az Ő élete van bennünk. Ez azt jelenti, hogy minden kísértésben számíthatunk az Ő erejére. Ha elesünk, Ő felemel. Ha gyengének érezzük magunkat, Ő megerősít. Ezért ha az ördög vádlással jön, bátran mondhatjuk: „Megigazultam Jézus vére által és a bűn többé nem uralkodik rajtam.”

Ez a győzelem nem egyszeri élmény, hanem életforma. Ahogy napról napra szellemben járunk, egyre inkább megtapasztaljuk, hogy nem a bűn kényszere, hanem a Szent Szellem szabadsága vezet minket. Ez a keresztség ereje: az új élet nemcsak elkezdődött bennünk, hanem folyamatosan győzelemre visz a kísértésekkel szemben.

11. Élet a gyülekezet közösségében

A vízkeresztség nemcsak Istennel köt össze bennünket, hanem a testvérekkel is. Amikor bemerítkeztünk, beléptünk Isten családjába és innentől kezdve nem egyedül járjuk a hit útját, hanem közösségben. A gyülekezet Isten ajándéka minden hívő számára. Az apostolok idejében így élték meg ezt: „Ők pedig kitartóan részt vettek az apostoli tanításban, a közösségben, a kenyér megtörésében és az imádkozásban.” (ApCsel 2:42)

Ez a négy dolog ma is alapja a gyülekezeti életnek: tanuljuk Isten Igéjét, közösségben vagyunk egymással, úrvacsorát veszünk és együtt imádkozunk.

A közösségben erő van. Egyedül sokkal könnyebb elcsüggedni vagy eltávolodni Istentől, de amikor testvérekkel együtt járunk, akkor bátorítjuk és támogatjuk egymást.

Ahogy a Zsidókhoz írt levél mondja:

„Ne hagyjuk el a magunk gyülekezetét, ahogyan egyesek szokták, hanem bátorítsuk egymást, annál is inkább, mivel látjátok, hogy közeledik az a nap.” (Zsid 10:25)

A keresztség tehát nemcsak személyes hitvallás, hanem közösségi esemény is. A gyülekezet tanúja annak, hogy meghoztuk a döntést Jézus mellett és ők is vállalják, hogy támogatnak minket az új életben. Ezért fontos, hogy ne elszigetelten éljük meg a hitünket, hanem aktívan kapcsolódjunk a gyülekezethez.

A gyülekezetben Isten különböző ajándékokat osztott ki és mindenkinek van helye és szerepe. A keresztség után ez a szolgálati út is megnyílik: nemcsak befogadott tagok vagyunk, hanem aktív résztvevői Isten munkájának.

Ezért amikor visszagondolsz a keresztségedre, jusson eszedbe: Isten nemcsak magához hívott, hanem a családjába is beillesztett. És ebben a családban helyed van, ajándékod van és küldetésed van.

12. Hűség a szövetségben

A keresztség szövetség Isten és közöttünk. Ez a szövetség nem múló ígéret, hanem örök érvényű kapcsolat, amelyben Isten hűséges hozzánk és mi is elköteleződünk mellette. Ahogy egy házasságban a gyűrű jelzi a szövetséget, úgy a keresztség is pecsét arra, hogy az Úréi vagyunk.

Isten részéről ez a szövetség rendíthetetlen. Ő soha nem vonja vissza az ígéreteit. „Ha mi hűtlenek vagyunk, Ő hű marad, mert önmagát meg nem tagadhatja.” (2Tim 2:13) Ez ad biztonságot számunkra: akkor is, amikor mi gyengék vagyunk, az Ő hűsége megmarad.

A mi részünk pedig az, hogy hűségesek legyünk hozzá. Ez nem azt jelenti, hogy tökéletesek vagyunk, hanem azt, hogy újra és újra visszatérünk hozzá. A vízkeresztségben azt vallottuk meg, hogy többé nem a világ, nem a bűn, nem az ördög uralma alatt akarunk élni, hanem Krisztusnak adtuk magunkat. Ez a döntés a mindennapokban hűségben való járásban mutatkozik meg.

Ahogy a Zsoltáros mondja:

„Mindig az Urat tartom szemem előtt, nem tántorodom meg, mert Ő a jobbomon van.” (Zsolt 16:8)

A hűség titka az, hogy állandóan Őrá nézünk. Ha el is esünk, Ő felemel és újra megerősít bennünket a szövetségben. A hűség jutalma sem marad el. Jézus azt mondta: „Légy hű mindhalálig és neked adom az élet koronáját.” (Jel 2:10) Ez azt jelenti, hogy a keresztségben megkezdett út végül örök dicsőséghez vezet.

Ezért a keresztség nemcsak kezdete a szövetségnek, hanem folyamatos emlékeztető is, hogy Isten hűséges és mi is maradjunk hűek Hozzá mindhalálig.

13. Élet a reménységben

A vízkeresztség nemcsak a múltra és a jelenre mutat, hanem a jövőnkre is. Amikor alámerültünk, azt vallottuk meg, hogy a régi életünk véget ért. Amikor feljöttünk a vízből, az új élet kezdetét ünnepeltük. De ez az új élet nem ér véget a földi évek után: a keresztség egyben a reménység jele is, hogy örök életünk van Krisztusban.

„Mert ő szabadított meg minket, és ő hívott el szent hívással, nem a mi cselekedeteink alapján, hanem saját végzése és kegyelme szerint, amelyet még az idők kezdete előtt Krisztus Jézusban adott nekünk. Ez most nyilvánvalóvá lett a mi Üdvözítőnk, Krisztus Jézus megjelenése által, aki megtörte a halál erejét, és az evangélium által világosságra hozta az elmúlhatatlan életet.” (2Tim 1:9–10)

Ez a reménység több, mint emberi optimizmus. Nem csupán abban bízunk, hogy jobb lesz a holnap, hanem biztosak lehetünk benne, hogy örök jövőnk van Istennel. A vízkeresztség pecsét arra, hogy Krisztus feltámadása a mi jövőnk záloga is.

Ez a reménység erőt ad a nehéz napokban. Amikor próbák, veszteségek vagy csalódások érnek, emlékeztethetjük magunkat arra, hogy ez az út nem itt ér véget. Ahogy Péter írja: „Élő reménységre születtünk újjá Jézus Krisztusnak a halálból való feltámadása által.” (1Pét 1:3) Ez az élő reménység nem halványul el és soha nem veszik el, mert Isten maga őrzi a számunkra.

A vízkeresztség tehát minden alkalommal, amikor

visszagondolunk rá, emlékeztet: van reményünk. Nem kell félnünk a haláltól, nem kell bizonytalanságban élnünk, mert Krisztusban biztos jövőnk van.

Ezért éljünk úgy, mint akiknek szilárd reménysége van: örömmel, bátorsággal és hittel. Mert „Aki elkezdte bennünk a jó munkát, be is fejezi a Krisztus Jézus napjára”.

BEFEJEZÉS

IMA

A keresztség mindennapi üzenete

Sokan úgy tekintenek a keresztségre, mint egy egyszeri eseményre a múltból. Pedig a keresztség üzenete nemcsak azon a napon volt érvényes, amikor alámerültünk, hanem minden nap szól hozzánk. Emlékeztet arra, hogy kik vagyunk Krisztusban és hogyan éljünk az új életben.

„Úgy tekintsétek magatokat, mint akik meghaltak a bűnnek, de élnek Istennek Krisztus Jézusban.” (Róm 6:11)

A vízkeresztség lényege a mindennapokban az, hogy minden nap dönthetünk úgy, hogy a bűnnek meghaltunk, de az Istennek élünk.

A vízkeresztség emlékeztet arra, hogy nem vagyunk többé a múlt foglyai. Ha újra és újra felidézzük, mit tett értünk Jézus Krisztus, akkor erőt kapunk nemet mondani a kísértésre és igent mondani az Ő útjára. Ezért fontos, hogy ne csak emlék maradjon, hanem mindennap élő valóság legyen számunkra.

Egy nehéz helyzetben eszedbe juthat: „Megkeresztelkedtem, tehát a régi énem meghalt. Nem kell a régi módon reagálnom, mert új ember vagyok Krisztusban.” Egy örömteli pillanatban pedig hálát adhatsz: „Uram, köszönöm, hogy új életet adtál, és ennek a jele a vízkeresztségem.”

A vízkeresztség minden nap szól hozzánk: emlékeztet, hogy meg vagyunk váltva, tiszták vagyunk Jézus vére által és a Szent Szellem bennünk él. Nem csak egyszer voltunk a vízben, hanem minden nap élhetünk úgy, mint akik új életre támadtak fel.

Ezért a keresztség üzenete nem egy lezárt történet, hanem egy folyamatos bátorítás: járj új életben, Krisztusban!

A vízkeresztség nemcsak egy szertartás volt az életedben, hanem fordulópont. Annak a jele, hogy a régi ember meghalt és új élet kezdődött benned Krisztus által. Emlékeztet arra, hogy megigazultál Jézus vére által, hogy szabad vagy a bűntől, hogy a Szent Szellem benned lakik és hogy örök életed van.

Ennek a füzetnek végére érve szeretném, ha megállnál egy pillanatra és hálát adnál Istennek azért, amit tett veled és benned. A keresztséged emlékeztető arra, hogy Isten soha nem hagy el és mindig veled van. Akárhol is tartasz most az utadon, az Ő hűsége változatlan.

Imádkozzunk most együtt:

„Mennyei Atyám, köszönöm, hogy elküldted Jézust, Aki

meghalt értem és feltámadt, hogy új életet adhasson nekem.

Köszönöm a vízkeresztség ajándékát, amelyben eltemethettem a

régi életemet és új emberként járhatok a Te utadon.

Köszönöm, hogy megigazítottál, megtisztítottál és a Szent

Szellemedet adtad nekem.

Segíts, hogy hűséges maradjak a szövetséghez, amelyet Veled

kötöttem és minden nap a Te kegyelmedben járjak.

Erősíts meg, hogy a mindennapjaimban is a vízkeresztség

üzenetét éljem: halott vagyok a bűnnek, de élek Neked, Krisztus

Jézusban.

Ámen.”

KÉRÜNK TÁMOGASD ADÓD 1 %-ával és ADOMÁNYAIDDAL

a Szólj 1 Szót! Alapítványt

Adószáma: 19399164-1-13

(2700 Cegléd, Köztársaság út 8/A)

ALAPÍTVÁNY CÉLJAI:

A keresztény értékek, szellemiség, erkölcs, kultúra és

életvitel ismertetése, népszerűsítése és átadása

ÚJABB és ÁLLANDÓ tartalmakért kattints a következő csatornákra:

Georgisz tanítások OFFICIAL

https://www.youtube.com/@georgisz

Georgisz Szokalopulosz

https://www.facebook.com/Georgisz.Szokalopulosz

georgiszofficial

https://www.tiktok.com/@georgiszofficial

georgiszszokalopulosz

https://www.instagram.com/georgiszszokalopulosz

https://georgisz.hu

Bankszámlasz: 11742025 – 24444253 – 00000000 (OTP Bank)

Kapcsolat: e-mail cím – szolj1szot@gmail.com

Kérünk anyagi támogatásaiddal segítsd az alapítványi célok

hatékony megvalósulását!